‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Ești sigur, amice? Va fi distractiv.
‎Nu vor.
‎- Nu vor? ‎- Așa își explică el lucrurile.
‎Nu el le mișcă, ‎ci lucrurile se mișcă singure.
‎Vrei niște ciocolată caldă?
‎Vrei să-mi spui că Kylo Ren n-ar vrea ‎să distrugă X-wing-ul lui Luke
‎aici și acum?
‎Că dacă aș fi Kylo Ren,
‎aș aștepta chiar în afara ‎razei de detecție a unui X-wing,
‎și când Luke s-ar hotărî ‎să patruleze galaxia,
‎i-aș sări în față și l-aș confrunta. ‎N-ar avea de ales. Luptă!
‎Luke are necazuri. Are nevoie de ajutor.
‎Sunt în spatele meu. ‎M-au ochit. Nu pot scăpa de ei.
‎Ajutor! Alianță Rebelă, unde sunteți?
‎La naiba! Acum, și voi trebuie să muriți!
‎Ba nu! Luptă în spațiu! Pe el, Luke!
‎Glumești?
‎A început singur să facă asta ‎acum câteva zile?
‎Haide. E așa de tare.
‎Bine. În regulă. Ușurel!
‎Am dat-o-n bară.
‎- Omule! A fost uimitor! ‎- Ie-am făcut să se prăbușească.
‎Știi ceva? Super eroii mereu fac ‎chestii să se prăbușească.
‎Se întâmplă mereu, înțelegi? ‎E ceva de așteptat.
‎Îmi spun Mișcătorul cu Mintea că pot
‎- ...mișca chestii... ‎- Cu mintea.
‎Foarte ingenios. Mișcătorul cu mintea. ‎Nu cred că e în uz.
‎Poate ar trebui s-o lăsăm mai moale ‎cu discuțiile legate de super eroi, bine?
‎Aproape a fost lovit de o mașină ‎datorită puterilor,
‎Ar trebui să ne dăm seama ‎cum să le stăpânim,
‎înainte să ne gândim ‎să îmbrăcăm o mantie.
‎Majoritatea nu poartă mantii.
‎Nu aia era ideea.
‎Chestia e că nu e vina lui.
‎Îți vor trebui câțiva ani de antrenament
‎cu un mentor serios.
‎- Vreau ca Pat să-mi fie mentor. ‎- Serios?
‎- Îmi vine să plâng. ‎- Da.
‎Știe totul despre super eroi, ‎benzi desenate, SF...
‎Și știință în sine.
‎Nu la asta mă refeream ‎când ți-am cerut ajutorul.
‎Știu, și chiar am ascultat fiecare cuvânt.
‎Dar toți super eroii ‎au nevoie de o echipă.
‎- Super echipă! ‎- Super echipă!
‎Dă-mi voie să fac parte ‎din super echipa ta.
‎N-am mai făcut parte dintr-una.
‎Bine.
‎- Da! ‎- Bate palma!
‎Super echipă!
‎NR. 103: CEASUL
‎Ești bine?
‎Te simți mai bine?
‎- Mă bucur că știe Pat. ‎- Da, și eu.
‎Odihnește-te,
‎iar mâine, ‎vom aducem situația sub control.
‎Bine.
‎Stai! Ritualul de la culcare.
‎Prostuța de mine.
‎Când mă pot întoarce la școală?
‎Când vom fi siguri că nu te vei răni.
‎Sau nu vei răni pe altcineva.
‎- Promiți? ‎- Promit.
‎Stai. Mă ocup eu. Tu poți să te așezi, ‎sau doar să te relaxezi.
‎Ești bine?
‎Gata! E-n regulă!
‎E în regulă.
‎E bine acum. El...
‎E în regulă.
‎Ești în siguranță.
‎- Scuze. ‎- Glumești? Adică...
‎eu încă tremur ‎că l-am văzut în fața mașinii.
‎Ai încercat să te descurci singură ‎cu situația?
‎Știi, mă gândeam ‎că l-aș putea duce la BIONA.
‎Să-l las să se dezlănțuie ‎în simulatorul de furtuni
‎și să obțin ‎date legate de capabilitățile sale.
‎Nu. Stă acasă până se liniștește treaba.
‎- Nu știu cu ce avem de-a face. ‎- Bine.
‎Parcă aș avea iar un bebeluș,
‎dar în loc să fie nesigur pe picioare, ‎poate cauza un accident din priviri.
‎A făcut asta?
‎- Nu. ‎- Nu, firește că nu. Am înțeles.
‎Păi...
‎Ai adaptat locul destul de bine ‎să fie sigur pentru puteri.
‎Nu vreau să se rănească ‎sau să ajungă pe YouTube.
‎Da. Nu vrei să vină elicopterele negre.
‎- Glumesc. E... ‎- Ba nu, nu glumeai.
‎Cât timp crezi că poți continua așa, ‎ascunzându-l aici?
‎Deja a lipsit două zile de la școală. ‎Trebuie să mă-ntorc la lucru.
‎Iar el vrea doar să fie cu alți copii ‎și să fie normal.
‎Da. Trebuie doar...
‎Îi trebuie un pic de control.
‎Poate... Așa.
‎Poate, dacă ar avea un instrument ‎care să-l ajute să-și concentreze puterea.
‎Știi? Ca inelul lui Lanternă Verde.
‎Sau ciocanul lui Thor ‎sau ochelarii lui Cyclops.
‎Chestiile alea nu sunt reale.
‎Dar nu trebuie să fie.
‎Cauți un instrument ‎care să-l ajute să se concentreze
‎ca subconștientul lui ‎să facă treaba pe care vrei s-o facă.
‎Îmi spui c-ar trebui să umble ‎cu un ciocan imens?
‎Nu, știi... cu o pană fermecată. Ce-o fi.
‎Nu contează ce e, ‎atâta timp cât Dion crede în ea.
‎Ai așa ceva?
‎MARK - BIROU
‎INIȚIATIVA BIONA
‎Dion.
‎E-n regulă. Doar să ridici cutia.
‎Hai. Vreau să-ți arăt ceva.
‎- Am dat de necaz? ‎- Nu.
‎De fapt, cred că am ceva ce-ți va plăcea.
‎- E ceasul tatei. ‎- Da.
‎Vrei să-l ții?
‎E greu.
‎Da, e un dispozitiv serios, nu glumă.
‎Te-ai întrebat vreodată ‎de ce tata îl lua cu el pretutindeni?
‎Ceasul ăsta e foarte special.
‎Cum așa?
‎A fost făcut ‎ca persoana care-l poartă
‎să-și păstreze calmul.
‎Când tatăl tău se afla ‎în mijlocul unei furtuni puternice...
‎îl ajuta să rămână calm și concentrat.
‎De ce nu l-a salvat?
‎Ei bine, nu-l purta.
‎I se stricase un indicator ‎și l-a dus la reparat.
‎L-ar fi apărat.
‎Acum te poate apăra pe tine.
‎Vrei să ți-l pui?
‎Așa.
‎Da.
‎Clar Îmi țin mai bine ‎puterile sub control.
‎- Da? ‎- Da.
‎- E uimitor, puiule. ‎- Mă pot întoarce la școală?
‎Nu înainte să te confrunți ‎cu provocarea supremă.
‎DRAGOSTE PENTRU DULCIURI
‎Poți s-o faci, amice.
‎Fii mai puternic decât Twix-ul. ‎Păstrează-ți concentrarea, da?
‎Ce e mai important? Să mănânci un Twix, ‎sau să te-ntorci la școală?
‎Ai reușit.
‎- Ești bine? ‎- Cred că da.
‎Mai e ceva ce-ți dorești de aici?
‎Nu mai mult decât un Twix.
‎Bine. Acum, să încercăm să plecăm.
‎- Ești sigur că deții controlul? ‎- Da.
‎Dacă ai probleme sau se întâmplă ceva, ‎mergi imediat la birou și mă suni.
‎Sunt bine, promit.
‎Hei.
‎Trebuie să te gândești dinainte ‎la tot ce vei face.
‎- Trebuie să te controlezi. ‎- Mamă.
‎Sunt bine. ‎Nimeni nu poate învinge ceasul magic.
‎Vă pot ajuta?
‎Sunt Herman Beavers.
‎Sunt Nicole Warren. ‎Fiul meu, Dion, e în această clasă.
‎Sunteți nou-veniți.
‎Da. Tocmai ne-am mutat aici...
‎Și încă nu ești 100% sigură ‎de noua școală.
‎Înțeleg. ‎Nu sunteți primul părinte emoționat.
‎Nu suntem aici ‎decât de câteva săptămâni
‎și vreau să mă asigur ‎că schimbarea e ușoară pentru Dion.
‎Sunt bucuros să vă ajut cum pot.
‎Făceam voluntariat la fosta lui școală ‎și-l vedeam mai des.
‎Dacă vreți s-o faceți aici, anunțați-mă.
‎Pot astăzi?
‎Ar trebui întâi ‎să completăm niște formulare...
‎Să mergem.
‎Chiar acum? Da, bine.
‎Ce credeți că se întâmplă când fac asta?
‎Vă cade părul.
‎Nostim, dar nu. ‎Obțineți electricitate statică.
‎Și pot folosi electricitatea ‎ca să fac asta.
‎Tare!
‎Așa-i?
‎În următoarele luni, fiecare veți lucra ‎la un proiect științific.
‎Când terminați, îl veți prezenta ‎la expoziția științifică.
‎Asta e șansa voastră ‎să intrați în programul celor dotați.
‎- Nu-nseamnă mai multă muncă? ‎- E mai multă distracție.
‎Copiii din program merg la conferințe, ‎participă la competiția de robotică.
‎Tata a câștigat-o în clasa a opta.
‎Te interesează robotica, Dion?
‎Super. Mai e cineva interesat?
‎- Eu! ‎- Bine.
‎- Eu. ‎- Eu.
‎Tu nu, Jonathan? ‎Vom avea nevoie de tine, da?
‎Știți ceva? Fiți atenți aici.
‎Cu mii de ani în urmă, ‎se credea că mingea roșie de pe cer
‎e un zeu al războiului numit Marte.
‎Știința ne-a învățat ‎că, de fapt, e o planetă.
‎Apoi au trimis un robot teleghidat ‎în spațiu.
‎- Frumos! ‎- Apoi am trimis alt robot.
‎Vedeți voi, în prezent, ‎Marte e locuit doar de roboți.
‎Nu știu despre voi, dar eu cred ‎că ar trebui să mergem acolo
‎înainte să le vină ceva idei roboților.
‎Da.
‎Vreau ca fiecare să găsească ceva ‎ce vrea să învețe,
‎de exemplu, cum să-i învingem ‎pe stăpânii interplanetari roboți,
‎și să faceți din asta proiectul.
‎Alegeți o problemă. ‎Rezolvați-o cu ajutorul...
‎Științei!
‎Științei.
‎Lucrați în grupuri.
‎- Dle Fry? ‎- Da.
‎N-am fost aici ieri.
‎- Ce faci? ‎- Te-am ales cât ai lipsit.
‎- Ce-i ăla? ‎- Ceasul tatălui meu.
‎Tata folosește un calculator, ‎dar ăsta e mult mai mișto.
‎Ce fac toate cadranele?
‎Chestii științifice.
‎Să-l folosim la proiect?
‎E doar pentru mine.
‎- Hei, Dion! Îți place magia, așa-i? ‎- Da.
‎- Să-ți arăt o șmecherie. ‎- Nu știi magie.
‎Am învățat ieri un truc. ‎Dă-mi ceasul. Ți-l arăt.
‎- Nu. ‎- Hai, lașule. Dă-mi ceasul.
‎Ai grijă cu el, da?
‎Abracadabra, hocus-pocus,
‎fă ca ceasul să-mi dispară din mâini.
‎- Bine, dă-mi-l înapoi. ‎- Nu.
‎L-am făcut să dispară.
‎Nu e de râs. Dă-mi-l înapoi.
‎E ceasul tatălui meu. E special. ‎Am nevoie de el.
‎Dă-mi-l înapoi.
‎Dă-mi-l înapoi!
‎Bătaie!
‎Ce se petrece?
‎- Ce i-ai făcut? ‎- Mi-a furat ceasul.
‎Umărul meu!
‎- E ceasul tău? ‎- A fost al tatei.
‎- Te-a lovit? ‎- Da.
‎Mă doare.
‎Nu știu de unde ai venit, tinere,
‎dar aici avem o politică ‎de toleranță zero față de violență.
‎Să mergem.
‎- Nu l-am atins. ‎- Hai. Să te curățăm.
‎- Nu l-am atins. ‎- Să mergem. Acum.
‎Dar nu e corect.
‎Încerc să vă zic. ‎Mi-a luat ceasul și nu mi-l returna.
‎Ce se petrece?
‎- Vă cunosc? ‎- E fiul meu.
‎Fiul dvs. a iscat o bătaie.
‎- Dion? ‎- Nu-i adevărat!
‎Mi-a luat ceasul.
‎Poartă ceasul fiului meu.
‎A lovit un alt elev.
‎Dion, l-ai lovit?
‎Nici nu te gândi să mă minți.
‎Nu l-am lovit.
‎A zis că n-a făcut-o, ‎și e clar că băiatul ăsta i-a luat ceasul,
‎așa că, de ce-l certați pe fiul meu?
‎Pentru că nu-l cred.
‎Cred că o suspendare de două zile ‎îi va da timp de gândit.
‎- Nu-l puteți suspenda. ‎- Ba da, pot.
‎Îmi pare rău. Uite, e un copil bun ‎și e nou venit.
‎Putem rezolva treaba printr-o discuție?
‎- Mă puteți ajuta? ‎- Da. Ce se petrece?
‎Dion spune că n-a făcut nimic ‎și puștiul ăsta i-a furat ceasul,
‎dar, din ceva motiv, ‎colegul dvs. nu crede.
‎Am situația sub control.
‎- Jonathan, ai luat ceasul? ‎- Pentru un truc magic.
‎- Nu mi l-ai dat înapoi. ‎- Era o glumă.
‎Stai. Te-a lovit Dion?
‎M-a lovit ceva. Eu... nu...
‎Nu. Te-a lovit Dion?
‎Nu știu.
‎Cred că de data asta ‎le-ar fi de folos medierea.
‎Firește că da.
‎Uite, poți vorbi cât vrei,
‎dar el va sta azi o oră peste program.
‎- Doar fiul meu? ‎- Data viitoare va fi suspendat.
‎Hai, omule. Hei, ascultă. Stai.
‎- N-a făcut-o. ‎- Știu.
‎Nu ajuți.
‎BIROUL DIRECTORULUI
‎Hei, ce...
‎Mulțumesc.
‎Nicio problemă.
‎- Pot vorbi o clipă cu Dion? ‎- Da.
‎- I-ai făcut ceva? ‎- Nu știu.
‎Mi-a luat ceasul și m-am supărat. ‎S-a petrecut înainte să-mi dau seama.
‎Bine. Uită-te la mine. ‎N-ai voie niciodată să faci rău cuiva.
‎Da?
‎În special nu cu puterile tale.
‎De ce nu m-a crezut dl Campbell?
‎- A presupus că ești un copil rău. ‎- De ce?
‎- El... ‎- Dion.
‎Hai să te împaci cu Jonathan.
‎Ești bine?
‎Am lucrat 26 de ore încontinuu.
‎Kat.
‎- Ești bine? ‎- Nu.
‎Nu prea. Nu știu.
‎Ce e? Ce s-a întâmplat?
‎Tocmai am oprit un profesor ‎de la a-l suspenda pe Dion.
‎Poftim? De ce?
‎A zis că Dion a încercat ‎să iște o bătaie cu un băiat cu placă.
‎A presupus c-a fost vina lui Dion.
‎Doamne! Nu știu de ce l-ai înscris ‎la școala aia.
‎- Poți te rog... să te abții? ‎- Scuze.
‎Ai vorbit cu Dion despre asta?
‎Nu încă.
‎Dar vei discuta cu el, nu? ‎Trebuie să știe.
‎Nu știu. E atât de tânăr ‎și eu pur și simplu...
‎Nu știu.
‎Fată, vorbești exact ca mama.
‎Nu pot să cred că mi-ai zis așa.
‎Se repetă situația de la Dillard's.
‎Dar eram în liceu când s-a întâmplat.
‎Trebuie să știe cu ce se confruntă.
‎Crezi că-l aperi? ‎Îl arunci în gura lupului.
‎Are șapte ani.
‎E la o școală nouă,
‎n-are prieteni ‎și tocmai și-a pierdut tatăl.
‎Să-i spun că lumea-i va trage o palmă ‎de câte ori are ocazia?
‎Da.
‎Mai vreți să vă spuneți ceva?
‎Jonathan?
‎- Îmi pare rău că ți-am luat ceasul. ‎- Dion?
‎Îmi pare rău c-ai fost rănit. ‎Nu-mi amintesc s-o fi făcut.
‎Vei avea timp să te gândești după ore.
‎În detenție.
‎Amândoi sunteți copii buni,
‎dar trebuie să gândiți ‎înainte să acționați.
‎Trebuie să discutați dacă vă supărați.
‎Dacă înțelegeți prin ce trece celălalt,
‎probabil nu vă veți bate.
‎Bine?
‎- Da. ‎- Da.
‎Mergeți la oră.
‎De ce ești mereu supărat pe mine?
‎- De ce te lauzi mereu? ‎- Poftim?
‎Tatăl tău construiește roboți. ‎Câștigă chestii.
‎Că a făcut-o.
‎Ce zici să taci legat de asta?
‎Poți să vorbești de al tău.
‎Lasă-mă în pace!
‎Stai așa. Dion a fost suspendat?
‎Nu-nțeleg de ce ai suspenda ‎copii așa mici.
‎Da. Noroc că a intervenit ‎profesorul de științe...
‎De fapt, în caz că sună.
‎Profesorul are un nume?
‎Anthony Fry.
‎Și nu sunt interesată de el, da?
‎N-am timp de așa ceva.
‎Poate de-aia îți arată așa fața.
‎Spun doar că mi-e dor de tine.
‎În ultima vreme ‎ne-ai tras clapa mie și lui Liz.
‎Nu ești într-o relație.
‎Nu dansezi.
‎Hai cu mine la o oră de dans. ‎Crești ritmul cardiac, miști din șolduri.
‎- Da, mișc din șolduri. ‎- Te vei simți mai bine.
‎Scuze, poate e de la școală.
‎Alo.
‎Nicole Warren, sunt Charlotte Tuck. ‎M-ai sunat.
‎Charlotte... ‎Mulțumesc că m-ai sunat înapoi.
‎Ce vrei?
‎E complicat.
‎Am multe întrebări să-ți pun, ‎dar nu pot discuta chiar aici.
‎La leagănele din parcul Perkerson ‎în 20 de minute.
‎- Ești în Atlanta? ‎- Nu multă vreme.
‎Bine.
‎Vin acum. În parcul Perkerson...
‎- Cum te găsesc? ‎- Te voi găsi eu.
‎Alo?
‎OMUL-PĂIANJEN ‎CUNOAȘTE-ȚI COSTUMUL
‎OMUL-PĂIANJEN ‎NU LĂSA COSTUMUL SĂ TE POARTE PE TINE.
‎Suzanne.
‎Mă întrebam dacă te-ai mai gândit ‎la propunerea mea.
‎Nu de când m-ai întrebat ultima oară.
‎Bine. Trebuie să mă lași să văd ‎la ce-a lucrat Mark.
‎Înțeleg ce făcea mai bine ca oricine.
‎Face parte din proiectul lui Mark? ‎Să adaug ceva la propunere?
‎Pat, problema nu e ‎că propunerea ta n-a fost bună.
‎Bine.
‎Dar ești inginer, nu om de știință.
‎Laboratorul ‎e pentru cercetare științifică.
‎Poate ai putea...
‎să faci o excepție.
‎O dată. Doar pentru...
‎distracție. Bine.
‎Bine. Păi, mulțumesc.
‎Mulțumesc că ai citit-o măcar.
‎Salut. Ești bine?
‎Ai vorbit serios ‎când ai zis că vrei să m-ajuți cu Dion?
‎- Firește, orice ai nevoie. ‎- Poți să-l iei azi de la școală?
‎Trebuie să stea o oră în plus.
‎A fost un incident.
‎- Ce s-a întâmplat? ‎- Îți voi povesti...
‎Poți s-o faci?
‎Că i-aș cere lui Kat, ‎dar iar e de gardă în seara asta.
‎Da, pot s-o fac. Pot...
‎Minunat. Bine, super. ‎Îți trimit formularul de împuternicire.
‎Ai alt interviu pentru o slujbă sau ceva?
‎Ceva de genul, da.
‎Mulțumesc, bine?
‎- Nu voi veni foarte târziu. ‎-‎ Nu te grăbi. Voi...
‎Mă voi purta cu Dion ‎ca un adevărat mentor de super eroi.
‎De fapt, chiar îmi place ‎treaba cu super echipa.
‎- Mersi. ‎- Da, și eu.
‎Da.
‎Bună.
‎Nu putem discuta aici. E prea multă lume.
‎Du-te în spatele clădirii de piatră.
‎Te sun mai târziu.
‎Cum pot să știu că ești aici?
‎Sunt destul de aproape să te văd.
‎Sinceră să fiu, ‎pantalonii sunt puțin strâmți.
‎Ce aștepți? ‎Nu pot să stau aici toată ziua.
‎Bine.
‎Nu e nimeni prin preajmă.
‎Zi-mi de ce m-ai sunat de fapt.
‎Vreau să știu de ce a mers Mark ‎să te vadă în New Orleans.
‎Cerceta ceva ce s-a petrecut în Islanda.
‎Voia să afle ce știu.
‎- Și tu ai fost în Islanda? ‎- Da.
‎- Deci ești om de știință. ‎- Nu.
‎Ce ar fi putut afla Mark de la tine ‎ce n-ar fi putut să afle singur?
‎Dacă-ți faci griji ‎că mă culcam cu soțul tău, n-o făceam.
‎Bine, mulțumesc pentru asta. ‎Dar ești ultima care l-a văzut în viață.
‎De-aia ești singură în pădure ‎și vorbești cu o străină?
‎Spune-mi ce vrei de fapt.
‎- Unde ești? ‎- Plec în trei secunde.
‎Una.
‎- Două. ‎- Bine.
‎E în legătură cu fiul meu, Dion.
‎Suferă o schimbare.
‎- De ordin fizic? ‎- Da.
‎Da, eu...
‎Nu știu cum s-o explic. ‎Poate face lucruri care nu sunt posibile.
‎Și știu că sună de parcă am înnebunit, ‎dar promit că nu sunt nebună.
‎Doar dacă nu sunt fără să știu.
‎Nu ești nebună.
‎Ești încă aici.
‎Slujba tatei face să pară ‎că sunt în detenție zilnic.
‎Nu e corect că tu ai fost pedepsit ‎și Jonathan nu.
‎Nici nu l-ai atins.
‎- Stai. Ai văzut? ‎- Cum a căzut Jonathan? A fost epic.
‎Că veni vorba de lup.
‎- Salut. ‎- Faină lovitură neanunțată, ticălosule.
‎Să mergem înainte să vină mică-sa.
‎Mie-mi place de mama ta.
‎Salut, amice.
‎Pat!
‎- Cum a fost la închisoare? ‎- Nu vreau să discut despre asta.
‎- Îi spui tatălui tău „Pat”? ‎- Nu e tatăl meu, e...
‎mentorul meu.
‎Sunt mentorul lui.
‎Ești gata? Bun.
‎- Pa. ‎- Pa.
‎Pa!
‎Pa.
‎Cum de ai fost reținut după ore?
‎Nu vreau să discut despre asta.
‎Hei.
‎E ceasul tatălui tău?
‎Mă ajută cu puterile, să fiu concentrat.
‎Îți place? E un ceas bun.
‎Da.
‎M-a băgat în bucluc.
‎Cum?
‎Hei, Dion.
‎Nu te presez,
‎dar dacă vrei vreodată să discutăm, ‎sunt aici și te poți baza pe mine.
‎Suntem ‎Mișcătorul cu Mintea și mentorul său.
‎Tricoul tău va avea trei M-uri pe el.
‎Putem să mai lucrăm la nume.
‎Ce e?
‎Copiii de la școală mă urăsc.
‎Ei bine...
‎cred c-ar trebui să găsim ‎niște copii mai buni, nu?
‎Să mergem.
‎Și eu.
‎De obicei e un semn bun. E adevărat.
‎Dacă spui.
‎- Ce mai faci, băiete? ‎- Bună, Tessa.
‎- Tu ești cel de care mi-a zis Nicole? ‎- Ți-a spus de mine?
‎- Pat, așa-i? ‎- Da, singurul și unicul.
‎Malik. Știi că nu treci pe lângă lume ‎fără să saluți.
‎Nicio problemă. Eu...
‎- Ce mai faci? ‎- Bună. Sunt Pat.
‎- Îmi pare rău. ‎- Poartă-te ca lumea.
‎- Încântat de cunoștință. ‎- Și eu.
‎- Ce mai faci, micuțule? ‎- Unde mergeți?
‎Merg să-i bat la baschet ‎pe fraierii ăștia.
‎- Ar trebui să mergi cu ei. ‎- Nu.
‎Are dreptate, ar trebui să vii.
‎Să ne arăți ce poți. Hai să mergem.
‎Da. Haide.
‎- N-avem altceva în plan. ‎- Hai.
‎Hai. Vârstnicii știu mai bine.
‎- Nu mă pricep la baschet. ‎- Da, dar eu joc cel mai prost.
‎Așa că, să mergem.
‎Haide.
‎Am fost căsătorită 15 ani. Când a plecat, ‎mi-am luat un bilet dus spre Europa...
‎Plănuiam să dispar. Atunci am aflat...
‎de evenimentul celest unic în viață ‎din Islanda.
‎Cel cu aurora.
‎Acolo a început totul.
‎Aveam de gând ‎să merg să văd aurora boreală,
‎poate avea să treacă o cometă, ‎și atunci...
‎cerul...
‎a explodat.
‎Erau toate aceste...
‎culori. A fost...
‎cel mai frumos lucru pe care l-am văzut.
‎Și nu m-am simțit în viața mea mai bine. ‎A fost...
‎ca un drog sau ceva.
‎După aceea, m-am dus acasă.
‎M-am întors la viața de zi cu zi,
‎dar am ținut legătura ‎cu câțiva dintre cei întâlniți acolo.
‎Au trecut ani de zile ‎înainte să înceapă chestiile ciudate.
‎Chestii ciudate?
‎Ce fel de chestii?
‎De genul ăsta.
‎La început n-o puteam controla.
‎Chiar și după ce am reușit, ‎abia după un an am asociat-o cu Islanda.
‎Cum ai făcut asta?
‎Și cei întâlniți acolo s-au schimbat,
‎și de cum am realizat asta, ‎m-a sunat Mark. Știa ceva.
‎- Și voia să discutăm. ‎- Dar...
‎cum a putut să știe Mark asta?
‎Pentru că și lui i se întâmpla.
‎Mark...
‎avea puteri?
‎De unde crezi că le are fiul tău?
‎- Să mergem acasă. ‎- Cum adică?
‎- Abia am început. ‎- Nici nu pot arunca așa sus mingea.
‎Păi... nici eu nu pot.
‎Ce-ai zice să încerci ‎să nu arunci cu mâinile?
‎- Despre ce vorbești? ‎- Știi tu.
‎Încearcă s-o miști cu mintea.
‎Lasă-te jos puțin. Să discutăm strategie.
‎Îngenunchează. Așa, deci...
‎Prima lecție în a fi super erou
‎e să înveți cum să-ți folosești puterile ‎fără să le dezvălui civililor.
‎Mama a zis să nu-mi folosesc puterile ‎în public.
‎De aceea mamele nu apar ‎în cărțile de benzi desenate.
‎Eu nu-i voi spune,
‎și cred că s-ar supăra ‎dacă lumea te-ar vedea folosindu-le,
‎dar dacă nu știe nimeni...
‎Sau îi putem lăsa să ne bată. ‎Poate așa ar fi...
‎cinstit.
‎Ce zici să facem așa?
‎Îți place să pierzi?
‎S-o facem.
‎Da. Așa mai merge.
‎Dă-ți jos ceasul. Bate pumnul.
‎- De ce ai făcut asta? ‎- Scuze.
‎- De ce? ‎- Mi-a trecut-o printre picioare.
‎Trebuia să mi-o pasezi.
‎Da!
‎- Am reușit! ‎- Bună treabă.
‎Da!
‎Hei, Dion.
‎Arunci mai bine ca oricine mic ca tine. ‎Tatăl tău trebuie să fi fost foarte bun.
‎Mai mult m-a dus la înot.
‎- Și am făcut chestii la cabană. ‎- La cabană?
‎Bunicul a construit-o cu propriile mâini ‎și de-astea.
‎Tare!
‎Tipul e jucător de baschet.
‎- Să mergem, Malik. ‎- Bine, ne mai vedem. Pe mai târziu.
‎Să începem.
‎- Așa, hai. Să jucăm. ‎- Să începem.
‎- Nici n-au văzut ce făceam. ‎- Nu, știu.
‎Ai trecut de primul test.
‎Să mergem acasă ‎înainte să ne forțăm norocul.
‎- Ceasul? ‎- Poftim.
‎Mulțumesc.
‎Dar de ce ar discuta cu tine?
‎Ești complet străină. ‎Nici măcar nu te cunoaște.
‎Crezi că oamenii căsătoriți ‎trebuie să-și zică totul?
‎Astea sunt chestii ciudate!
‎A discutat cu mine ‎pentru că treceam prin asta.
‎Și n-a vrut să te sperie.
‎Ți-era destul de greu cu copilul.
‎Ți-a vorbit despre Dion?
‎Și despre tine. Tot timpul.
‎Bla-bla. „Îmi iubesc familia.”
‎Iartă-l, bine?
‎Voia să știe cu ce are de-a face ‎înainte să ți-o pună în poală.
‎Și era pe aproape.
‎Dar a murit salvându-te.
‎Îmi pare rău. ‎Am spus-o mai dur decât intenționam.
‎Nu, e...
‎Ai dreptate.
‎Nu m-aș afla aici dacă nu s-ar fi întrepus ‎între mine și furtuna aia.
‎L-am văzut într-o furtună.
‎În noaptea în care am aflat ‎ce poate face Dion
‎erau oameni în ploaie,
‎și Mark se afla printre ei.
‎Dumnezeule.
‎- A fost prezent? ‎- Mark?
‎Chestia din furtună.
‎- Ce chestie din furtună? Cum adică? ‎- Aia l-a ucis pe Mark.
‎Și mă vrea și pe mine.
‎Trebuie să plec.
‎Cum adică? ‎O furtună care vine să te ucidă?
‎Nu ăla e principiul furtunilor.
‎Nu. Așteaptă. Când te mai pot vedea?
‎N-aș avea nevoie de ajutorul tău ‎dacă ar fi Mark aici!
‎Mi-ești datoare!
‎- Salut. ‎- Salut.
‎Unde mi-e copilul?
‎E în pat. Citește.
‎Am avut o zi mare. Am jucat baschet.
‎- A fost mișto. ‎- Bine.
‎Cum...
‎Cum a decurs... întâlnirea ta?
‎- Am întâlnit-o pe Charlotte Tuck. ‎- Poftim? Unde?
‎Și ea are puteri. ‎Le-a dobândit în Islanda.
‎La evenimentul cu aurora.
‎Nu se poate.
‎Eu și Mark am înregistrat și catalogat ‎cu meticulozitate
‎toate anomaliile celeste și terestre...
‎Și Mark avea puteri.
‎- Poftim? ‎- Ea spune
‎că toți cei care au fost acolo ‎le-au dobândit...
‎dar și tu ai fost acolo.
‎Eu am rămas în iurtă.
‎Adunam date.
‎Am rămas în iurtă. Aia mi-era treaba. ‎Îmi făceam doar treaba...
‎Deci toți... Toată lumea de la eveniment ‎a dobândit super puteri,
‎iar eu, nimic?
‎Știu că sună nebunesc, dar explică totul.
‎Dion are asta de la tatăl lui.
‎Super puteri transmise ereditar?
‎Stai. Trebuie să discut cu Charlotte.
‎A dispărut.
‎Literalmente. N-avem cum s-o găsim.
‎Îmi poți da numărul ăla? Că poate pot...
‎Trebuie să discut cu ea.
‎Nu se va întoarce ‎dacă n-are încredere-n mine.
‎Bine.
‎Mark nu mi-a spus.
‎Dacă te consolează în vreun fel, ‎în benzile desenate,
‎super eroii își ascund puterile ‎de cei la care țin cel mai mult.
‎Doar ca să-i protejeze...
‎de răufăcători și extratereștri ‎și reporteri băgăcioși.
‎Dar nu m-a apărat.
‎M-a lăsat nepregătită.
‎Pentru toate astea.
‎Procese radiative în astrofizică?
‎E a tatei. ‎Îmi trebuie un proiect științific bun.
‎Bine, dar te consulți cu mine ‎înainte să faci ceva radioactiv?
‎Vreau să discut cu tine.
‎Vreau să vorbim despre ce s-a petrecut ‎azi la școală cu dl Campbell.
‎- Am dat de necaz? ‎- Nu.
‎Nu, am vrut să văd cum te simți.
‎Nu știu. Nu-i place de mine. ‎Crede că sunt un copil rău.
‎- Dar nu ești, nu? ‎- Nu.
‎Atunci, de ce crezi că crede asta?
‎Nu știu.
‎Eu știu.
‎Vezi tu...
‎Ești un copil așa deosebit. Știi? Ești...
‎simpatic,
‎inteligent,
‎foarte chipeș.
‎Mamă!
‎Scuze.
‎Dar ești incredibil.
‎Dar uneori...
‎celorlați oameni
‎le va fi teamă de tine.
‎Că am puteri?
‎Nu e legat de puteri.
‎E vorba că lumea te tratează diferit, ‎datorită...
‎culorii pielii tale.
‎Credeam că Luther King ‎a rezolvat problema.
‎A rezolvat-o parțial.
‎Dl Campbell are niște idei proaste ‎în minte
‎care-i spun să te trateze diferit,
‎ceea ce e greșit.
‎- Cum de poate să se poarte așa? ‎- Excelentă întrebare.
‎Viața nu e cinstită.
‎Dacă ar fi tata aici, i-ar trage...
‎Bine.
‎Știi? Posibil.
‎Știi, mi-aș dori să fie aici.
‎Că ți-ar putea da sfaturi foarte bune.
‎Dar, ți le voi da pe ale mele.
‎Trebuie să fii mai atent ‎decât ceilalți copii, înțelegi?
‎Nu ai voie să le dai niciun motiv
‎celor ca dl Campbell să încerce ‎să îți facă rău.
‎Hei.
‎Nu e vina ta, bine?
‎E vina dlui Campbell.
‎Și e vina părinților lui
‎că l-au învățat greșit.
‎Tot trebuie să mă duc la școală cu el?
‎Hei.
‎Ce fac super eroii ‎când răufăcătorii încearcă să-i supere?
‎Se dau bătuți?
‎- Încetează să fie ei înșiși? ‎- Nu.
‎Așa.
‎Hai aici.
‎E ora de culcare.
‎Ritualul de la culcare?
‎Mă pot culca singur.
‎- Noapte bună. ‎- Noapte bună.
‎CHARLOTTE TUCK ‎CEEA CE SE AFLĂ ÎN FURTUNĂ
‎Subtitrarea: Oana-Meda Pop